Димитър Донев
Лопушна

chitanka.info

Лопушна,

Лопушна —

люлка люшкана от ветрове.

Гневно червено сърце

под зелена риза на върховете.

Малко селце,

като юмрука ми стегнато,

през което Огоста

като вена тече.

Тук са разстрелвали слънцето —

кърваво кръгло хоро.

Но отново

стои край тополите,

спрели на пътя.

Натежава от плод

и целува пръстта

или просто

пред портите сяда.

Слънце,

слънце в очите ми…

Ослепявам и падам

върху стена от слънчогледи

и не мога да бъда спокоен.

Тук дъждът е проправял порои

и горещият ден е обгарял земята.

Тази земя

като юмрука ми стегната,

твърда,

неравна

— равна на себе си.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.